Tampere Majan tarina
![](https://tamperemaja.ee/kultuuriuritused/wp-content/uploads/sites/2/2022/03/majutus-banner-1408x416.png)
Alkuvuosina
Tampere-maja sijaitsee Tarton keskustassa (vanhastaan tontin numero oli 59). Tontilla sijainneesta vanhimmista rakennuksista ei juuri ole tietoa. Tiedetään, että pastori Pegius rakensi paikalle uuden talon vuoden 1667 palon jälkeen. Se kuitenkin tuhoutui Pohjan sodan aikana, eikä vielä 1730-luvun tarkastuksessa tontilla ollut muuta kuin vanhan talon rauniot. Seuraava omistaja, postikisälli Carl Joachim Reisenstein rakensi tontin kaakkoiskulmaan kadun laitaan pienen puutalon, jossa oli kaksi huonetta ja ullakko. Reisensteinin rakentama talo on nykyisen Tampere Majan näyttelytilan puoleinen, kapeampi ja matalampi osa. Reisensteinin jälkeen talo vaihtoi omistajaa pariin otteeseen, kunnes sen osti 1764 leskirouva Anna Margaretha Hannemann.
Leskirouva Anna Margarethan aika, kellarissa kapakka
Rouvalla oli talossa huone ja kamari, lisäksi pihassa oli talli. Emännän kanssa talossa asui renki ja piika. Vuoden 1775 palossa kaupungista tuhoutui suurin osa, mutta tontti 59 rakennuksineen säästyi. Anna Margarethan uusi aviomies Nicolai Christian Franzius ryhtyi laajentamaan taloa jälleenrakennuskauden aikana. Franzius rakensi talon leveämmän ja korkeamman osan. Tässä vaiheessa rakennus sai nykyisen muotonsa. Talossa oli yhteensä kymmenen huonetta ja kaksi uunia. Isännän kuoltua piti leski Anna Margaretha suuren talonsa kellarissa kapakkaa. Anniskeluliike toimi talon vanhan osan kahdessa kellarihuoneessa, nykyisen gallerian alla. Leskirouva myi koko kiinteistön 1807, ja lopulta se päätyi Kraackien kauppiassuvun omistukseen. Myös heidän aikanaan 1820-luvulla kellarissa pidettiin kapakkaa.
Leskirouva Anna Margarethan aika, kellarissa kapakka
Ensimmäisessä kerroksessa oli edelleen 10 huonetta, kokonaispinta-alaltaan 54 neliösyltä ja 27 neliöjalkaa. Lisäksi oli neljä ullakkohuonetta, yhteispinta-alaltaan 26 neliösyltä ja 15 neliöjalkaa. Vuoden 1851 tarkastuksessa asui talossa leskirouva Kraackin ja hänen kahden 33- ja 26-vuotiaan tyttärensä lisäksi vuokralla hovineuvoksen leski kahden tyttärensä kanssa, neljä ylioppilasta, kuusi päiväläistä vaimoineen ja lapsineen sekä kaksi palvelustyttöä – yhteensä siis ainakin 30 henkeä. Talossa oli myös seitsemän uunia. Piharakennuksia oli kaksi kivi- ja puurakenteista sivurakennusta sekä liiteri ja talli, jossa oli myös kärryvaja. Tontin pohjoislaidalla oli kaivo. Vuonna 1869 Kraackin perikunta myi tontin rakennuksineen paroni Ernst von Nolckenille. Paronin kuoltua perusti paronitar v. 1903 talon uuden osan kellariin maitokaupan. Noissa tiloissa on nykyisin Tampere Majan kellariklubi.
Paroni Nolcken ajasta neuvostoaikaan
Kiinteistön viimeinen yksityinen omistaja oli Eleonore von Ungern-Sternberg. Neuvostoliiton aikana talo kansallistettiin. Rakennus jaettiin 12 pieneen asuntoon.
Neuvostoajan lopulla, vuonna 1988, avattiin talon kellariin yksi Tarton ensimmäisistä yksityisistä liikkeistä – nahkatavarakauppa ”Maie”.